ІНТЕГРАЦІЙНА СКЛАДОВА МІГРАЦІЙНОЇ ПОЛІТИКИ - Ровенчак, Ольга (Психологія і суспільство, 2017)
Традиційно імміграційною політикою вважають сукупність політичних заходів щодо заохочення або обмеження свободи пересування, перетину державних кордонів, а відтак регулювання міжнародної міграції. Проте, із зростанням частки міґрантського населення у приймаючому суспільстві, окрім традиційних дій, виникає потреба у впроваджуваних державою заходах, спрямованих на успішну адаптацію (інтеграцію) іммігрантів у приймаючому суспільстві, тобто у виробленні інтеграційної складової міграційної політики держави. Особливо актуальною політика інтеграції іммігрантів є для країн із значною часткою іммігрантського населення; при відборі цих країн для аналізу їх міграційних політик нами реалізований, крім суто кількісних (процентних) показників, також і принцип “представництва континентів”. Уточнено поняття “інтеграція іммігрантів” і розкрито його співвідношення із поняттям “адаптація”, визначені зміст та обсяг понять “політика інтеграції” та “політика адаптації” іммігрантів. Водночас унесені корективи до існуючих класифікацій інтеграційних політик (зокрема, до поділу їх на повне виключення, диференційне виключення, асиміляцію та мульти-культуралізм) на основі порівняльного аналізу імміграційних політик сучасних країн імміграції. Крім того, співвіднесено види політик інтеграції (адаптації) із авторськими моделями соціокультурної адаптації іммігрантів, у яких адаптація розглядається як двосторонній процес, що охоплює як реакцію приймаючого суспільства на іммігрантів, так і реакцію останніх на це суспільство. Висновуємо про основні два недоліки сучасних політик інтеграції іммігрантів — їх однобічність та уніфікованість стосовно різноадаптованих груп іммігрантів.